66...
67...
68...
69...
70...
71...
72...
73...
74...
75...
76...
77...
78...
79...
80...
81...
82...
83...
84...
85...
86...
87...
88...
89...
90...
Burte, vypni tu zatracenou věc.
Nevíš kolik je hodin? Burte!
Burte! Ty hloupej starej bastarde!
Co si myslíš, že děláš?
Promiň Georgi, cos říkal?
Nevíš, kolik je hodin?
Promiň, mám toho dneska děsně hodně.
A ty víš, co se říká. ¨Ranní ptáče chytí červíka.¨
No, jestli to uděláš ještě jednou, tak zavolám policajty.
A co sekání tvého trávníku?
Je to ostuda čtvrti.
Dobře.
Ahoj děcko.
Tady to je,
dokonalý recept,
dvě z Chevy
a jeden z Forda.
Myslím, že v těchto Chevy pístech z 36tého
musí být kousek titania nebo něčeho podobného.
Jsou opravdu dobré, víš.
Ta konev se vaří.
Udělej čaj, ať jsi užitečný.
Dáme si také sušenky?
- Co? - Můžu si dát perník?
Jo, víš kde jsou, tak si vem.
Stůj tam, zůstaň tam.
- Správně. - Co děláš o vánocích Burte?
Vánocích? Nevím. Proč?
Nakupuješ dárky, nebo něco?
- Ne, zajímalo mě, jestli odjedeš. - Ne.
Nemám na Vánoce čas mladej. Mám hodně práce.
Tento rok jsem zvládl pouze 27 rychlostních testů.
24 na pláži a tři na silnici.
Všechno nezákonně.
Musím přiznat, že jsem jel trochu rychleji.
- Jak rychle jsi jel? - Nevím, nemám tušení.
Proto musím jet do Bonnevillu.
Zjistit, jak rychle pojede.
Tady to je.
Musím dostat ten píst z formy
a hotovo.
Tohle je
poslední část operace.
Zchladit kov.
Zakalím to. Dávej pozor.
Odtud jsem vzal vodu do konve.
To dodá čaji příchuť titanu, nebo ne?
Jednou se mě ten chlapík zeptal:
¨Jak kalíš tvé písty?¨ A já řekl: ¨Nekalím kámo,
jen je dám do studený vody a hotovo.
A on řekl: ¨No, to je kalení oceli¨
A jen se smál a kroutil hlavou a odešel.
No, vypadá to, že by to mohl být dokonalý píst.
To by zatraceně měl, udělal jsem jich stovky.
Všechny jsou tamhle, rozdrcené na kousíčky.
- Tys je všechny vyrobil? - Jo, vyrobil. Vypadají dokonale.
Nádherné, bez žádných zářezů, vidíš?
Tommy, má tvá matka porcovací nůž, který bych si mohl půjčit?
Porcovací nůž? Vážně?
Jo. Potřebuji dobrý ostrý nůž.
Nezavěšuj.
- Thomasi, co děláš? - Nic mami.
Můžu si dát chleba s oříškovým máslem?
Dobře, ale až to domažeš, tak všechno ukliď.
Promiň.
Tom.
- Nezapomeň na dřevo. - Ne mami.
Správně.
Doufám, že z toho dostanu
co nejvíc gumy.
Musí to být úplně holé, jako tahle, rozumíš.
- Proč to? - Ve veliké rychlosti,
odstředivá síla
působí na gumu a
a ta drhne o rám motorky.
Ale musíš být opatrný, abys neprořízl gumu.
- Proč čůráš na citroník? - Cože?
Proč čůráš na tvůj citroník?
- Kdo říká, že čůrám? - Mám říká, že tě vidí
každé ráno a pořád to opakuje.
Vážně?
Je to pro něj dobrý. Neměl bys s ničím na tomto světě plýtvat, hochu.
- Raději půjdu domů. - Dobrá tedy.
Máma se trochu naštve, jestli tady budu moc dlouho.
To jo.
- Potřebuješ ještě ten nůž? - Teď ne, vrátím ho později.
To nedělej, zítra po škole si ho vyzvednu.
Dobrá.
- Ahoj. - Nashledanou.
- Burte Munro. - Jo.
Domnívám se, že máte můj porcovací nůž.
- Ano. - A můj brousek.
Počkejte, tady jsou.
Díky moc má milá.
Ahoj Franku, jak se máš?
Ne špatně, mohlo by být lépe, ale i hůře.
Vidím, že máš asi píchlou přední pneumatiku.
Jo, dobrá zpráva je, že je vypuštěná jenom při zemi.
Uvidíme se zítra večer při zábavě.
To bude dobrý.
Ahoj Fran.
- Dáš mi hodně? Jako obvykle. - Jeden důchodový šek. Už ho beru.
Fran...
Chci se tě zeptat, odpověď bude
jednoznačné ano.
- Dobře Fran? - Dobře.
Ano.
Jaká je otázka Burte?
Měla bys zájem doprovázet
bezvadného mladého pána na místní zábavu zítra večer?
Žádáš mě o rande, Burte Munro?
No, jo, připouštím že vlastně jo, nebo ne?
- Šla bys? - Máš to mít.
- Ahoj synu. - Ahoj Burte.
To je odporné.
To je, nebo ne?
Jsem oblečenej na dnešní zábavu
a nemůžu si vzít své nejlepší boty,
protože mé nehty na prstech vyrostly jako ulity ústřic.
Dobrá,
tohle by to mělo spravit.
Podívej na to.
Malé třpytivé prstíky.
- Díky Burte. - Jasně.
- Večer Burte. - Děkuji.
- Tohle je Fran. - Ahoj Fran.
Díky moc.
- Ahoj Duncane. - Burte.
Jen půjdu pozdravit a budu hned zpět lásko, dobře?
- Jak se máš? - Motorka je dobrá?
Jo, není tak špatná.
- Veselé narozeniny Burte. - Díky moc kámo.
Tohle je trochu překvapení, že?
Nechtěla byste si koupit jeden nebo dva lístky do tomboly?
- Jaká je? - Prase Porkyho a dva tucty piv.
Vybíráme peníze, abychom poslali Burta do USA. Našeho kámoše Burta.
Ahoj. Pojďte si zatancovat.
- Co to je? Twist? - To je twist. Znáte twist?
Pojďte si se mnou zatwistovat.
Vidíte, umíte twist.
- To je ono. - To musí být ono, atomová invaze.
Pak se vyčistí vzduch a prach si sedne.
Podíváte se ven, zdemolovali město?
Ale tamhle, na dvorku,
plný síly,
stojí Burt Munroovo věrný
starý Indian Scout 45.
To byl nádherný projev úcty Burtovi.
Teď jsem pojď Burte, chceme tě na pódiu, pojď,
pojď nahoru.
Doufám, že jste si všichni koupili lístek do tomboly,
protože věříme, že Burt dá jižní Motocyklový klub
na mapu.
Co se tam děje?
Vypadni odsud.
Páni!
No lidi, vypadá to, že to prasklo, já jsem...
Jste Burt Munro?
- Co říkal? - Říkal jsem, jste Burt Munro?
Scháníte starýho Burta?
Já nevím, neviděl někdo Burta?
Neviděl někdo Burta?
- Ne, je... - Vy jste Burt Munro.
Vy jste starý tatík a jezdíte na vojenském Indianu, že?
Tenhle starej šprýmař. Burt Munro. Jo.
Jo, myslím že jsem to já.
A teď mladíku, ten vojenský Indian je opravdu něco,
co mám je
pravý kus, V Twin Scout z roku 1920.
- To je ten s pedály, že? - Nenech se vyprovokovat Burte.
Ne. Nuže, nevím, s jakýma motorkama jste vy opičáci přijeli do města,
ale vím, že můj starouš by nakopal do zadku každýho, ať je to kdokoliv.
- Nemyslím si, dědo. - Ne.
No, proč se maníci nebavíme o penězích?
Jsi na řadě. Ty stará slepice.
- Vypadá to, že couvli Burte. - Co?
- Vypadá to, že couvli. - Jsou tady.
Jsou tady.
Je od nich hezké, že se ukázali, že?
Stovka na to, že Indian bude poslední.
Dobře.
No tak Burte.
Připravit, pozor...
...start.
No tak, zatlačte mě.
- No tak. - Dělej Burte.
Zatlačte mě. Zatlačte silně.
Natři jim to.
No tak! Jeď!
Podělaná práce.
Pěkný kolo, dědo.
Poraženče.
Díky kámoši.
- Příště více štěstí. - Více štěstí Burte.
Tady to je.
- Díky lásko. - Opatrně, je to horký.
No, alespoň jsem jim dal za jejich peníze dobrý závod.
A jak jsem jim ujel.
Burte. Jaká je cena za cestu do Ameriky?
Promiň lásko. Cos říkala?
Kolik bude stát cesta do Ameriky?
Já nevím, pokud vím, tak asi dva tisíce.
A kolik peněz máš teď?
Kromě této dnešní katastrofy, tak s penězi ze včera,
penze, které si šetřím,
jsem asi na 12ti stovkách a 75ti amerických dolarech, co si pamatuji.
No, mohla bych ti půjčit nějaké peníze.
To je od tebe velmi milé Fran, ale ne. Nemohu si to půjčit. Ne díky.
Musí být něco, co můžeš udělat.
No, neřekl jsem to nikomu Fran, ale
Nepočítám, že pojedu do Bonneville. Tento rok rozhodně ne a
víš, je těžký sehnat 700 dolarů
a loď odjíždí za pět dnů.
Až na to, že bych se rád dozvěděl, jak rychle jede
předtím, než spadnu z bidýlka, předtím než natáhnu bačkory.
Ahoj Loyde.
Dobrý den Burte.
Smůla za ten pád.
No, pořád jsem v jednom kuse, ne?
Dobře, co si dneska dáte?
Specialitu podniku, hrášek, koláč a pudink.
- To je za pět. - Dobře.
Burte? Proč si nevyřídíš hypotéku na dům?
- Jaký dům? - Na tvůj majetek.
Má to nějakou cenu.
Tady.
Burte Munro, podívej se na barvu tvých rukou.
- Co je s nimi? - Musíš si ty tlapy umýt,
než je dáš kamkoliv poblíž mě.
Tady to je.
Probuď se.
Je čas vstát
a svítit.
Burte, ty jsi zlatíčko.
Musím odsud, než mě sousedi uvidí.
Burte, to chutná trochu divně.
Je to kovový.
Ty jsi mé sluníčko, mé jediné sluníčko.
Jejda!
Co?
Bolí mě v hrudi.
Je v chalupě, rychle.
Mami, tati, něco se stalo Burtovi.
Burte, co je s tebou?
Budu v pořádku Tommy, neměj o mě strach.
- Jsi si jistý? - Jo.
Na co všichni civíte? Špinaví staří muži také potřebují lásku.
- Pane Munro. - Haló.
Tak co se děje doktorko?
- Promiňte, nejsou to dobré zprávy. - Jo. Tak povídejte.
Měl jste záchvat angíny.
Máte kornatění tepen.
A co to je?
To je zúžení tepen ze srdce.
Páni.
Jo, obávám se, že není mnoho, co můžeme pro vás ve vašem věku udělat,
jen vám navrhnout, abyste to bral v klidu.
Kdybyste měl další záchvat, dejte si jednu pod jazyk,
nechte jí rozpustit a pak spolkněte slinu.
Bolest by měla ustoupit do 30 sekund.
- Jak se jmenují ty pilulky? - Trinitrové pilulky.
Lépe je známe pod jménem nitroglycerín.
- S tím házíme věci do vzduchu. - Ano, ale tyhle jsou v mnohem menší dávce.
Dobře.
Má to vliv na mé ježdění na kole?
Bohužel si myslím, že vaše motocyklové dny jsou u konce.
Prdlajs jsou.
Už to nebude dlouho.
Springfield.
Springfield. Odtamtud pochází Indian.
- Indiáni? - Jo, Indiáni
ze Springfieldu v Massachusetts.
Nejlepší motocykl na světě.
- Je to tak? - Tak to je.
- Teď můžete jít dovnitř. - Děkuji.
Jo Springfield.
Můj plán je vyjet do Timaru a
pak já a mé kolo chytíme loď do USA do
Los Angeles a loď odplouvá v sobotu.
A v Los Angeles koupím auto
a pojedu do Utahu do Bonneville Salt Flats.
- Je pro vás opravdu tato cesta důležitá? - To rozhodně je.
Už od dob, co jsem byl kluk jsem se zajímal o věci, které jedou rychle
víte, věci, které jezdí a
v Bonneville to jezdí opravdu rychle. Je to...
...je tam obrovské vysušené jezero
a táhne se to na míle a míle a je to úplně rovné
a vy jedete tak rychle jak to jde a to je ono.
Tak tohle je jedno z několika málo míst na Zemi,
kde můžete zjistit, čeho je váš stroj schopen.
Popravdě jsem přední Novo Zélandský motocyklista.
Tohle je Indian.
- Velmi pěkný! - Jo, před pár lety.
Tak nejraději bych odjel brzy,
protože nevím, jak dlouho ještě budu žít, rozumíte?
Ano, ten poslední výrok jsem neslyšel.
Řekl jsem, že nevím, jak dlouho ještě budu žít.
Napoprvé jsem vás slyšel.
Tak mi řekněte Burte.
Co nabízíte jako jistotu za tuhle půjčku?
No, mé nářadí, mé věci a mé vybavení, trofeje a mnoho takových věcí.
Nemyslím si, že by tohle banku nějak moc zajímalo.
My se zajímáme o něco více skutečnějšího.
Něco jako dokument vlastnictví vaší nemovitosti.
- Dostal jsi peníze? - Jo, ve čtvrtek jedu.
Ve čtvrtek? Tak brzy? Kdybych tak mohl taky jet.
Možná příště.
Thomasi, je čas na večeři. Pojď domů.
- Skoro to máme hotový paní Jackson. - Jo mami, máme to skoro hotový.
Uvidíme se po večeři Burte.
Tak jo kluku.
Ne tak rychle.
Já tady lámu rekordy.
Kam jedeš?
A to je
předtím, než jsem tam dal aerodynamickou část.
A co je na téhle?
To je má přítelkyně, když jsem poprvé koupil motorku.
To už je hodně dávno.
Nebojíš se, že se zabiješ, jestli nabouráš?
Ne.
Ty
na tomhle kole zažiješ víc v pěti minutách,
jedeš naplno, než někteří lidé zažijí v jejich životě.
A
jo, víc v pěti minutách. Tady je můj táta.
A má máma.
Všichni už umřeli.
Bože, to uteklo tak rychle!
Víš, nebezpečí je koření života
a ty musíš riskovat pořád a pořád, že jo synu?
To je to, co dělá život hodnotný.
A víš, mít poblíž nějaké pěkné dámy...
...vezmeš si mé kolo?
- Vážně jsi neměl strach? - Ne, ne.
Víš,
když jsem byl kluk asi v tvém věku,
měl jsem dvojče a jmenoval se Ernie
a jednoho dne náš táta byl venku a řezal strom
a
náhle ten strom se zasekl nebo něco a
Ernie šel pomoci. Najednou ten strom
vyklouzl, spadl na něj a úplně ho zabil.
Vždycky si na to vzpomenu.
Od tý doby se vždycky snažím, abych z ničeho neměl strach.
Ačkoliv musím říct že před
velkým motocyklovým závodem jsem někdy nervózní, víš,
kdyby mí motýlci v žaludku byly krávy,
byl bych schopen založit mléčnou farmu.
To je vtipné.
Když tě odvezli sanitkou do nemocnice, co se stalo?
Já nevím, myslím, že jen bolení žaludku.
Víc to nebylo. Se mnou nic není, neboj se o mě.
A vůbec, v mém věku,
každý den když jsem nad zemí a stojím je dobrý den.
Poslyš, postaráš se o tohle než se vrátím, dobře?
- Co se stane, jestli se nevrátíš? - Tak si o tom pak promluvíme, ne?
- Burte? - Jo.
Nezapomeň si posekat trávníky, dobře?
- Cože? - Nezapomeň si posekat trávníky.
- Můj táta to pořád říká. - To říká?
Říká, že to snižuje cenu pozemků ve čtvrti.
No, to nemůžeme dopustit ne?
Co to děláš?
Ahoj synu. Jen se zbavuji trávy.
Burte, co to k čertu zase děláš?
Jaks říkal Georgi, zbavuji se trávy,
budu dobrý soused, než zítra odjedu.
Tome, Tome! Vrať se dovnitř!
Hned!
Tohle ne Burte!
- Co oni tady dělají? - Možná kvůli tomu ohni Burte.
Nejdříve to půjde na gumu.
Takhle.
To je ono Jeffe. Máš to.
Tohle přijde sem.
Prášky,
řidičák, pas.
Tak se podíváme. Mám všechno?
Brýle, varlata, hodinky a peněženku.
Čemu se směješ?
Tak a jedu.
- Táta říkal, že nám máš zavolat na účet volaného. - Cože?
Táta říkal, že nám máš zavolat na účet volaného.
- To je od něj hezké. - Říct nám, jak se ti dařilo.
Děkuji.
To je naše telefonní číslo.
- Myslíš si, že zlomíš rekord? - No to doufám.
Táta si nemyslí, že se ti to povede.
- Tohle řekl? - Říkal, že si to myslí všichni.
No...
Až na mě.
Jsi hodný chlapec Tome.
Něco ti řeknu synu.
Jestli nedokončíš své vysněné plány, tak můžeš být taky zelenina.
Jaký druh?
Já nevím
zelí.
Jo,
zelí.
Tady to máš. Neztrať ho, dobře?
- Slibuji, že ho budu opatrovat. - Dobře.
Tak mi tady na to prosím dohlídni Tome.
A
nezapomeň krmit drůbež.
- To je má práce. - Jo.
A
můžeš dávat vejce mámě a
co je ještě tady?
Ano,
můžeš čůrat na můj citroník za mě, jestli chceš, zatímco budu pryč.
A není nic špatného na čůrání na citroník.
Jak říkával Confucius, je to nejlepší hnojivo na světě.
- Kdo je Confucius? - Je to chlápek, který vyrůstal v Dunedinu.
Díky za pomoc chlapi.
- Mnoho štěstí Burte. - Díky Jeffe.
- Ukaž jim tam ve Státech. - To ukážu.
Šetři se Burte.
To není jedna z věcí, které plánuji, že budu dělat Georgi.
- Nashledanou lásko. - Hodně štěstí.
Nashle můj příteli.
Jestli nepůjdeš tam, kam chceš jít, kdy chceš jít, poznáš, žes umřel.
- Uvidíme se. - Uvidíme se Burte.
Čau Burte.
- Hodně štěstí. - Nashle.
Nashle Burte.
Koukni se na to!
Fran, tak jsem konečně na cestě.
Myslel jsem, že více chlapů z klubu
se dneska staví, podívat se, jak odjíždím.
Asi dneska pracují.
Jo, to je pravda.
Mladý Tom mi říkal,
že si nikdo nemyslí, že to zvládnu.
- Myslíš si, že to dokážu, Fran? - Já nevím Burte.
Vážně si nemyslím, že záleží na tom jestli jo, nebo ne.
Víš, před pár lety jsem něco četl.
A naučil jsem se to nazpaměť.
Byl to Theodor Roosevelt, kdo řekl,
Kritika by měla ukazovat
ne na člověka, který upozorňuje na to, jak silný udělá chybu,
nebo kde člověk činu by to mohl udělat lépe.
Uznání patří člověku, který právě hraje.
Dejte to okno dolů! Dolů.
Co je?
Nějaké peníze na pivo.
- Cože? - Peníze na pivo.
Já nepiju.
Hodně štěstí.
- Jeďte dobře. - Díky kámo.
Ukaž jim, že Kiwi umí létat.
Jo, přivezu sem Sochu Svobody.
Dobro s tebou, díky moc.
Ne tak rychle!
Jejda!
Pomalu kámo!
Myslel jsem, že je po ní.
- Raději pojedu. - Dobře.
Dávej pozor na ten starej vrak, dobře?
- Dávej na sebe pozor. - Budu.
- Máš své prášky a všechno? - Jo, jo jsem zdravý jako rybička.
- Vrať se v jednom kuse. - To se vrátím, čau.
- Kde je kapitán? - Dole.
- Dole na můstku. - Díky.
Tak tady.
Sháním kapitána.
To jsem já.
Jmenuji se Burt Munro.
Měl bych si odpracovat mou cestu do Los Angeles.
- Doufal jsem, že umíte vařit. - Vařit?
- Pokusím se. - Tamhle je kuchyně.
Jejda!
Kdo myje nádobí chlape?
Vy.
Voní to dobře.
- Co pro nás dnes máš Burte? - To je bašta z Kiwi.
Ať tě Burt nevidí, jak to děláš.
Nekaž to tou omáčkou.
- Promiň Burte. - Hleďme!
Půjdeš se podívat na film Burte?
- Čeho? - Půjdeš se podívat na film?
- Jak se jmenuje? - Broken Barrier.
- To by mělo být dobrý. - Hraje tam Jane Russell?
Tamhle je volná židle Burte.
Kouříš?
- Pro mě ne kámo. - Ty nekouříš Burte?
Ne, nekouřím a proto mi lidé říkají,
jak můžeš v tvém věku fungovat Burte? A já říkám, no protože nekouřím,
tak proto vám říkám mladí opičáci, nekuřte.
Jen se smějte, ale můj táta říkával,
proč znečišťuješ tvé plíce cigaretovým kouřem?
Jediná věc které dosáhneš kouřením je zničení tvých plic
- a zkrácení si života. - Zhasněte.
Hraje v tom Jane Russell?
Jeď dobře Burte.
- Díky kámo. - Za tohle se neděkuje.
- Hodně štěstí Burte. - Díky.
Pamatuj si, co jsem říkal. Nekuř.
- Snažím se. - Nashle chlapi. Uvidíme se.
Vítejte v USA. Přepážka nalevo.
Děkuji, je dobré tu být.
Dobrý den.
Prosím, postavte se za žlutou čáru, dokud nebudete vyzván pane.
Cože?
- Za žlutou čáru. - Žlutou čáru?
Dobrý den.
Pas a celní prohlášení pane.
Tady to máte.
Jak dlouho zamýšlíte zůstat v USA?
Jak mi bude trvat se dostat do Bonneville a zpět.
A důvod vaší návštěvy?
Položit rychlostní rekord na mém Indianovi.
Indianovi?
Pane Munro,
- jste poprvé v Americe? - Ano pane.
řekl jste našemu důstojníkovi několik nezvyklých odpovědí,
tak máme ještě nějaké otázky, na které bychom se rádi zeptali.
- Ta spusťte. - Přejděme k tomu co jste říkal.
Co přesně zamýšlíte dělat zde v USA?
Položit rychlostní rekord.
- A jak to zamýšlíte udělat pane? - Na mé motorce.
Zatím je na lodi a
zítra jí budou vykládat. Je to Indian, Indian Scout z roku 1920
trochu předělán.
Víte co?
- Myslím, že jsem četl o vaší motorce. - Vážně?
Jo, bylo to v Lidovém Mechanikovi před několika lety.
To je pravda, to jsem já.
Leslie Hobbs z kostela poslal ten příběh.
Jak to bylo? Nejrychlejší motorka v Austrálii?
Jo a na Novém Zélandě.
Myslím, že jste legitimní pane Munro.
To bychom měli být poctěni, že vás máme zde v Americe.
- Děkuji. - Dáme vám 6 měsíců,
to by mělo stačit, abyste dokončil svou práci.
- Vítejte v USA. Díky moc.
- Hodně štěstí pane. - Děkuji.
- Výstroj do kufru. - Co?
- Tašky dozadu. - Tašky dozadu!
Neobtěžujte se, udělám to sám.
Blbec!
Sedněte si dozadu, dozadu!
- Co? - Vy, dozadu!
Něco ti řeknu, nechcete tady starý lidi.
Je to.
- Kam? - Co?
Kam? - Hollywood.
Jo, chci jet do Hollywoodu, chci vidět filmové hvězdy.
Dobře, pojedeme do Hollywoodu.
Kam do Hollywoodu?
Motel na Sunset Boulevardu.
Slyšel jsem, že je to docela pěkná ulice.
Nevím, s kým jste o tom mluvil. Jaký motel?
Já nevím.
Doporučte mi nějaký.
Chlape, co si myslíte že jsem, encyklopedie?
Někde mě vhoďte a já si to vyřeším sám.
Musí tu mít dost veliký účty za elektriku.
Firestone.
Shell.
To je všechno o autech, že? Nikdy jsem neviděl tolik aut.
- Říkáte něco pane? - Říkal jsem, že jsem nikdy neviděl tolik aut.
Nějak se musíte dopravovat.
Podívejte, tady bowling. Boulíte?
Proč houká na klakson?
Ježíši. Jejda, viděl jste to?
Ten chlápek couvá do druhýho auta.
Je šílenec, blbec.
Udělal to znovu.
Nezírejte, v tomto městě je hodně bláznivých lidí.
Nikdy jsem neviděl nic takového.
- Tolik by to mělo být. - Jaká je škoda?
28 dolarů plus taška,
- 29 dolarů. - Cože?
Říkal jste co, co si myslím, že jste říkal?
- Jste hluchý? - Co?
- Jste hluchý? - Jo, jsem trochu hluchý, ale nejsem hloupý.
- Kolik jste říkal, že to je? - 29 dolarů.
Ne, nechci koupit taxík. Jen chci zaplatit jízdné, to je vše.
- Odkud jste? - Co?
- Jste brit? - Ne, musíte žertovat...
Nejsem Anglán, jsem z Nového Zélandu.
Tohle je Amerika.
A jízdné je na měřiči, 29 dolarů.
Otevřete peněženku a pusťte moli.
Dělám to, dělám to.
Tady to je 29 dolarů.
- Nezapomeňte spropitné. - Cože?
Ano, v Americe dáváme spropitné.
Deset procent.
- Kolik? - 10%.
Tady máte, 10 centů.
Promiňte pane.
- Vypadáte jako šlechetný muž. - Co?
- Vypadáte jako šlechetný muž. - Vypadám?
Ano. Nekoupil byste si květinu, abyste to dal někomu vynímečnému?
Promiňte nemám peníze.
Netrapte se, peníze půjdou na dobrou věc.
Je to pro organizaci, která pomáhá chudým lidem.
Kolik to stojí?
- Dejte to, co si můžete dovolit. - Tak dobře tedy.
Všechny mi připadají stejné. Všechny jsou zelené.
- Proto jim říkáme zelené prachy. - Tohle vypadá jako jeden.
- Tady je jeden. - Ne, to je deset.
- Díky, přeji pěkný den. - Ne, to je deset.
No tak slečno, to je deset.
Nechtěl jsem platit tolik. Vraťte se.
- Ahoj kotě. - Co chcete?
- Chceš jít? - Jít kam?
- Jít dovnitř. - Já jdu dovnitř.
Vezmu tě kolem světa.
Právě jsem jel přes půl světa.
15 babek kotě.
- 15 babek. - Ne, promiňte odejděte.
Ahoj.
- Potřebuji pokoj. - Bude vás to stát pět babek na hodinu.
Plánuji tu zůstat trošku déle než hodinu.
- Jak dlouho? - Nevím, pár dní.
- Dvě místa? - Co?
Dvě lůžka?
Ne, jen já, já a já.
Bude to stát hodně? Protože já si to nemohu dovolit.
- Jste členem trojitého A? - Cože?
- Jste členem trojitého A? - Nikdy jsem o tom neslyšel.
Nikdy neslyšel o trojitým A?
Ne slečno Pěkné Kalhoty, neslyšel jsem o trojitém A.
Dobře, tak řekněme že jste fanoušek.
- Dobře. - To vám ušetří 10%.
Jak se vám líbí 22 babek za noc?
Tolik? Je to levné?
Zlato, to je levnější než levné.
- Jak se jmenujete? - Tina Washington.
Tino Washington, chci, abyste si vzala tohle, to vás může trochu potěšit.
Hoďte staré věci za hlavu.
Děkuji.
To je první pěkná věc, která se mi za celý týden stala.
Není zač.
Jmenuji se Burt Munro. Jsem z Nového Zélandu.
Jsem od protinožců.
Ahoj Burte Munro, z Nového Zélandu od protinožců.
Řeknu vám, měl jsem zatracenou noc.
Vítejte v Divnowoodu.
Haló?
Je někdo doma?
- Ahoj Tino. - Dobré ráno Burte.
Jste stále tady?
proto jste byla minulou noc tak podrážděná?
Vyspíte se vůbec někdy?
Pracuji noční.
Jdu odsud hned jak se objeví James a zpozdil se.
Jo, mohla byste vytočit tohle číslo?
Je to dopravní společnost a mají mou velkou krabici
a chci vědět, kdy si jí mám vyzvednout.
Ne, vy s nimi mluvte, já nemám nikdy důraz.
Dobře, co chcete, abych se jich zeptala? Moment prosím.
Zeptejte se jich kdy krabice Burta Munroa, obsahující motocykl,
bude připravena k vyzvednutí.
Ahoj, volám za pane Burta Munroa.
Ano, rád by věděl, kdy krabice obsahující motocykl
- bude připravena k vyzvednutí. - Jaká loď?
- Rangatira z Nového Zélandu.
Rangatira z Nového Zélandu.
- Už dorazila. - Tak si to může odebrat?
Zítra z Long Beach z areálu celní správy.
Dobře děkuji, řeknu mu to. Nashle.
- To bylo docela rychlý. - Jdeš pozdě.
Už tady nemůžu dýl stát. Koupím vám snídani.
Tohle je skvělý.
Víte, nikdy jsem neviděl lístek s fotkama.
- Jste si připraven objednat pane? - Co?
- Jste připraven? - Ano.
Myslím, že si dám dvojité potěšení.
- Jak si dáte své vejce? - Co?
Jak si dáte vaše vejce?
Mám je rád uvařená.
Nahoře žluté? Z obou stran?
- Já nevím, co doporučíte. - Z obou stran jsou nejlepší.
Dobrá, vejce z obou stran.
Udělejte to dvakrát.
Z obou stran. To si musím zapamatovat.
Líbí se mi tahle americká snídaně.
Je dobrá.
Tak holka, kde je nejlepší místo si pořídit ojeté auto?
V údolí.
Po snídani bych tě tam mohla vzít.
Děkuji.
A nejsem holka.
Jsem kluk.
Myslel jsem si, že je na tobě něco trochu nezvyklého.
Ale pořád jsi zlatíčko.
Jo.
Milionkrát děkuji Tino.
Tady je kupa aut.
- Později budu v motelu. - Čau.
Čau.
Jak vám mohu pomoci pane?
Chci koupit auto, levné auto, velmi levné auto.
To jste přišel na správné místo amígo.
Popravdě, jestli seženete někde takovéhle auta levněji, asi budou kradená.
Jmenuji se Burt, Burt Munro z Nového Zélandu. Rád vás poznávám.
Jsem Fernando z El Salvadoru, rád vás poznávám pane Munro.
- Můžete mi říkat Burte. - Dobrá pane Burte.
Tak, kolik se tady chystáte utratit pane Burte?
Ne moc Fernando,
nezbylo mi moc po včerejší jízdě taxíkem.
Za tohle chcete 399 dolarů?
To zní trochu zvráceně.
Kolik byste mi nabídl?
Poslyšte, dám vám 200 dolarů, jestli mi uděláte laskavost.
Můžu použít vaší dílnu
a nějaké harampádí, co se válí kolem.
Narychlo si udělám přívěs,
abych odtáhl mou motorku do Bonnevillu.
To není laskavost, za 325 dolarů je to laskavost.
Ne 225 dolarů.
Jste tvrdý zákazník pane Burte, ale líbíte se mi,
dám vám to za 250 dolarů a můžete použít dílnu,
ale pouze v noci a bez hluku.
- A co dnes v noci? - Jo, dnes je to v pohodě.
Zastavte, koukneme se, aby běželo správně.
Teď to zní líp.
- Nechte mě řídit. - Dobře, nastupte si.
Teď zpívá jako ptáček.
Je to stará dobrá holka, že?
Je to pravda.
- Tady zatočte doleva pane Burte. - Dobře.
Ty blbci jsou na špatný straně.
Zastavte, zastavte!
Zatočte sem.
Zaslavte!
Nerozčilujte se.
- Přesedněte si vy starej mizero. - Myslel jsem, že jsem na Zélandu,
tam jezdíme na druhé straně silnice.
Vážně? Málem jste nás zabil.
Nejste na Novém Zélandu, jste v Americe.
- To vím. - My jezdíme na pravé straně silnice.
Burte. Dám vám radu.
Když řídíte, ne jen tady v Americe,
ale všude na Světě,
řidič by měl být vždycky uprostřed silnice.
Uprostřed. Když nejste uprostřed,
jste na špatné straně silnice, dobře?
Tohle chcete sem?
Takhle. Jo dobrý.
Mám to.
Je tři hodiny ráno.
Čas utíká, když se bavíte, ne?
Víte, když jsem vám říkal, že dnes v noci můžete použít dílnu,
nemyslel jsem tím celou noc. Má žena mě zabije.
Vy pojedete domů a já si zdřímnu
vzadu v autě a
zamknu to tady, než půjdu spát.
Připadá mi to, že je to námaha, prodat mizerné auto za 250 dolarů.
Dobře pane Burte, stáhněte dveře. Přeji vám dobrou noc.
Fernando. Kde se tady můžu vychcat?
- Vychcat? - Jo, čůrat,
mám potíže s prostatou.
Jo, jděte těmito dveřmi a tam jsou dveře s nápisem Caballero.
Dobře.
Uvidíme se brzy ráno, dobře?
Dobrou noc.
Kde jsme to skončili?
Burte?
Dobré ráno pane Burte.
- Dokončil jste to? - Jo.
Vše co potřebuji, je najít pár kol a jsem připraven jet.
Víte, mám nějaká kola vzadu, které si můžete vzít,
- jestli mi uděláte laskavost. - Tak říkejte.
Natočte jí Fernando.
Dobrý.
- Burte? - Jo?
- Jste proklatej génius. - Děkuji.
Poslyšte, proč musíte jet?
Proč tady chvíli nezůstanete? Dobře vám zaplatím.
Promiň kámo, do 23 se musím dostat do Bonnevillu,
to otevírají rychlostní trať na týden a musím vyrazit.
- Tady máte vždy práci. - Díky kámo, nashle.
- Přeji vám hodně štěstí. - Díky.
Ten chlap je vážně dobrej.
Ahoj.
Měla jsem o vás strach.
Uklízečka říkala, že jste dnes v noci nespal ve své posteli.
Dostanu za tohle slevu?
O tom pochybuji.
Potřebuji, abyste mi ukázala, jak se dostanu na Long Beach,
- abych si dnes mohl vyzvednout motorku. - Za 15 minut tady končím.
Pojedu s vámi.
Za 250 babek to není špatná kupa kol co?
- Jste si jist, že s tím dojedete do Utahu? - Jo.
Tahle stará holka vás doveze na Nový Zéland a zpět.
Tady...
- skočte dovnitř mé děvče. - Děkuji.
Ten chlap, co mi prodal tohle auto mi dal dobrou radu.
Říkal, pamatuj si, že řidič, tedy já,
by měl být uprostřed silnice.
- Dávejte pozor! - Dobrá.
Na Novém Zélandu jezdíme na druhé straně silnice.
- Vážně? - Jo, za tohle se omlouvám.
Nechcete, abych řídila?
Ne to je dobrý, musím si na to zvyknout, ne?
- Tady by měla být celnice. - Dobře.
- Ahoj. - Mohu vám pomoci pane?
Jo, jmenuji se Burt Munro a přišel jsem si vyzvednout mou motorku.
Přijel jsem před dvěma dni do přístavu z Nového Zélandu
a nákladní loď se jmenovala Rangatira
a bylo mi řečeno, že to musím provést přes celní úřad.
- Pan Munro. - Jo, Munro.
M U N R O.
- Počkejte chvíli pane. - Děkuji.
Pan Munro je tady pro ten poškozený náklad.
- Pane Moonro. - Munro.
- Pojďte prosím se mnou do skladu. - Je tady nějaký problém?
Vaše zásilka utrpěla nějaké poškození.
Ne.
Tak proč jsem se pak namáhal kreslit tyhle šipky na krabici?
Takhle nám to sem bylo už bohužel doručeno.
Co se s tím stalo?
Mám zprávy, že 10ti tunové hnojivo
bylo nechtěně naloženo vaší krabici
zatímco byla v jejich držení. Být vámi, tak žaluji dopravní společnost.
Žalovat? Nechci marnit čas mrháním svého života, abych někoho žaloval.
Přiveďte nějaké chlapi, aby to převrátili
na správnou stranu. Podíváme se na motorku
a uvidíme, jakou škodu utrpěla.
Tak jo lidi, rozbalíme jí.
Ocas vypadá v pořádku.
Zatím žádná škoda.
Vůbec žádná škoda.
Dobrý.
- Štěstí, že byla tak dobře zabalená. - Je to zázrak.
Starý Indian žije, aby bojoval další den.
Díky mockrát Tino.
Nevím, co bych dnes bez vás dělal.
Jste opravdu schopná, víte?
Vážně nechcete dnes večer přijít na večeři?
- Nemůžu. - Mohla bych vám uvařit.
Musím dneska vyrazit, odjet pryč, jak se říká.
Dobře, dobrý příteli ze Země Kiwi.
- Zůstanete ve styku? - Zůstanu.
Tady je mé telefonní číslo.
- Zavolejte mi, jak se vám vede. - Zavolám. Mohu zavolat na účet volaného?
Můžete to zkusit.
- Myslím, že jste kus ženský. - Já jsem žena.
Jo správně. Díky a nashle.
- Ráno. - Ráno.
Natankoval byste jí, prosím?
Normální nebo ethol?
Kdo je Ethol?
Dobrá,
vezmu Ethol.
- Ahoj mladíku. - Ahoj.
- To je kosmická loď? - Co?
Je to kosmická loď?
V to doufám.
Sakra.
Co se ti stalo?
No.
podíváme se na tebe.
Mám tě!
Tak jdeme!
Myslel jsem, ,že ty a já to zvládneme
a teď se podívej, co se stalo.
- Ahoj příteli. - Máte problém?
Jo, rád vás tu vidím.
Upadlo mi kolo, pomůžete mi ho dostat na silnici?
Dobře, podíváme se.
Jmenuji se Burt Munro.
Jake.
- Jste Indián. - Ano.
Tohle může být Indián nejrychlejší na světě.
Teď to tak nevypadá.
Je trochu těžká.
Tak v klidu, jedna, dva, tři.
Dobře. Bydlíte tady někde Jaku?
Proč to chcete s tím krámem jet?
To je dobrá otázka.
Myslím, že odměna je to, že to dělám.
Jakeu, musím se vyčůrat, kam můžu jít?
Tamhle je malá budova.
Mám problémy s prostatou.
Mám stejné potíže.
Myslel jsem, že vy lidi
máte nějaké magické léky na tyhle věci.
To máme.
Jeden starý lék je rozemlít psí koule,
- ale dávám přednost prostatě. - To se vsadím, že jo.
Mám tě!
Jakeu, musím se pohnout, musím vyrazit na silnici.
- Burte, něco pro tebe mám. - Copak?
Co to je?
-To je pro štěstí. - Vážně?
Nikdy jsem nenosil šperky. Díky kámo.
Taky něco pro tebe mám, vydrž.
Tady to je.
Mám tohle, je náhradní, vyrobil jsem ho sám.
- Co s tím mám dělat? - Máš pilku na kov?
Jen odřízni vršek, kudy jde pístní čep
a bude to skvělý popelník. Ne, že bych podporoval kouření.
- Díky moc. - Díky moc kámo, nashle.
- Promiň, že jsme nespravili tvůj přívěs. - To je v pořádku, nějak se tam dostanu.
Burte?
Co?
Na prostatu.
Namíchej to do vody. Hodně vody.
Chtuná to hrozně. Vážně hrozně.
Psí koule co?
Díky moc kámo, čau.
Haló?
Je někdo doma?
Ahoj.
Ahoj vy tam.
Mám problém s mým přívěsem, ztratil jsem kolo.
- Vy nejste tady odsud. - Ne, jsem odtamtud.
- Cože? - Jsem od protinožců.
Druhá strana zeměkoule, Nový Zéland.
Nejjižnější město v britském království.
Jmenuje se Invercargill.
Jedno z nejkrásnějších měst na Zemi.
Jmenuji se Burt Munro.
Burt? Ada.
- Jak? - Ada.
Tady je.
Máme tady problém, to jo pane.
Řeknu vám, co musíte udělat.
Demontovat nápravu z tamtoho starého Forda.
Naštěstí pro vás mám tady svářečku.
- A můžeme na to dát hned nová kola. - Dobře.
Mám to.
Až to
tady dokončíte,
tak bych vám něco chtěla ukázat.
A co je to?
Na to byste nepřišel.
Hlavně na to dejte správně to kolo.
Proč jste mě sem přivezla?
Chci vám to ukázat.
- Co? - Přímo tady.
Za týden to bude 12 let, co jsem tady pochovala mého muže.
Chybí mi.
Chybí mi můj muž.
Snažil se ze všech sil.
To se snažil.
Vždycky jsem si myslel, že muž je jako list trávy,
na jaře vyroste, silný, zdravý a zelený
a pak dosáhne středního věku a uzraje
na podzim, jako list trávy.
Potom se ztratí a nikdy se nevrátí.
Jako list trávy.
Myslím si, že když jste mrtvý, tak jste mrtvý.
Vždycky jsem si to myslel, už když jsem vyrůstal.
To je váš životní postoj?
Já nevím, myslím že je,
když se dožijete mého věku, tyhle myšlenky vám někdy projdou hlavou.
Skočte!
Na stranu vy pitomče, na stranu!
Můj Bože, viděl jste někdy předtím hada?
Ne, na Novém Zélandu nemáme hady.
Dobrý Bože, měla bych se tam přestěhovat.
- Kam to jde? - Zatracení chřestýši!
- Ještě nějací tady jsou? - Je to legrační?
Jedete takovou dálku, aby vás kousl v pustině na Boot Hillu?
To by bylo k smíchu, ne?
To je k smíchu.
Co se dá dělat.
Můj Bože!
Kde budete dneska spát?
Nevím, nemám tušení.
Nevím.
Tuhle noc jsem měl divný sen.
Zdálo se mi o mém zesnulém
dvojčeti Erniem.
Myslel jsem, že je tady v pokoji a že se na nás dívá.
Myslím, že to bylo kvůli té legraci
na hřbitově.
Myslím.
Stáří není pro slabé nátury, to ti řeknu.
Bože. Co jsi mi udělala se zády Ado?
Stárnu.
Vstávej stará kočko, udělej mi šálek čaje, musím vyrazit.
Ado, no tak, neumřelas ve spánku, že ne?
- Udělej mi šálek čaje. - Pojď sem milenče.
Udělám si ho sám.
Díky.
Burte, slib mi, že se stavíš na zpáteční cestě,
protože vždycky se mi hodí nějaké malé objetí.
Jo, to jsem ti už říkal Ado, to mám taky v plánu.
Je mnoho pěkných melodií, které se dají hrát na staré banjo.
- A co nevyužijeme, to ztratíme. - Takhle se to říká.
Uvidíme se, naschle zlato.
A hodně štěstí s tvým Indianem.
Měla bys říct zlom vaz.
Uvidíme se.
Dobrý den.
Páni, tam venku je horko.
Vsadím se, že ptáci létají pozpátku
aby se jim neprášilo do očí.
- Co vám mohu dát? - Dal bych si šálek čaje prosím.
- Šálek čaje? - Jo, nejlepší pití
na uhašení žízně, když je horko.
Nikdy jsme tady neměli čaj.
Máme Coors, Schlitz, Miller nebo colu a whiskey.
Tak si dám colu.
Víte, že kouření vám škodí?
- Je to tak? - Jo.
Já osobně nekouřím a nepiju.
Měl jsem od svého otce v tomto nejlepší výchovu.
Byl něco jako král James I. bezvadný protikuřák.
To zní, jako kdybyste tady byl na protikuřácké kampani, dědo.
Jo, narodili jste se s jedním párem plic, tak proč je ničit
tímhle svinstvem?
Odkud jste? V jakém městě žijete?
- Jste Angličan? - Propána to ne.
Nejsem anglán, jsem z Invercargillu na Novém Zélandu.
- Odkud? - Invercargill.
I-N-V-E-R-C-A-R-G-l-L-L.
Někdy to píši s jedním l, šetřím inkoust.
- Máte tam některé z tamtěch živočichů? - Ano, i když o hodně větších.
Chováme je na velkých farmách
a usekáváme jim parohy a posíláme je do Hong Kongu
a oni je rozemelou na prach a jedí to,
musí to být něco jako afrodiziaka.
Dá vám to sílu do poklopce.
S tím bys byl něčeho schopen Leroyi.
Vaše přítelkyně?
Žena.
Bože!
Jste v pořádku?
Rozhodl jste se dát po tom všem Jackie dýžko?
Podívejte pane, jestli se necítíte dobře, měl byste se stavit v nemocnici
ve městě.
Dobře.
- Stáhněte okénko. - Cože?
- Jakej je problém? - Parkujete špatně.
- Jste nebezpečí projíždějících. - Jsem?
- Ukažte nám váš řidičák. - Ano, dobře.
Tady máte.
- Odkud jste? - Z Nového Zélandu.
To je země dlouhého mraku. Aotearoa.
Domov ptáků Kiwi.
Je mi jedno i kdybyste byl z Marsu, tady nemůžete stát.
Dobře.
Nemůžete stát na kraji silnice, parkujete proti předpisům.
Dobře, promiňte, měl jsem malý srdeční záchvat a
z jednoho se teď dávám dohromady.
Příště, se parkuje na pořádném parkovišti.
Dobře tedy.
Jmenuji se Burt Munro a omlouvám se za to.
Olej je v pořádku.
- Děkuji. - V pořádku pane.
Promiňte.
- Ahoj. - Ahoj.
Poslyšte, zajímalo by mě, jestli bych se mohl svézt?
Mé auto se rozbilo a vážně se potřebuji dostat do Salt Lake City.
Já jedu pouze do Wendoveru, tam zastavuji.
No, cokoliv je lepší než nic.
- Tak si naskoč kámo. - Děkuji.
Jedu navštívit mou přítelkyní.
Právě se přestěhovala z LA do Salt Lake.
Jsem na dovolené z Vietnamu.
- Co? - Vietnamu?
Jo.
Hele, co to je, co to tam máte přivázaný?
To, mladíku je Indian.
Motorka.
- Tak co děláte ve Vietnamu? - Věnuji se operaci Kovboj.
Co to je? Farmaření?
Ne, ne tak doslova, právě jsme spustili tuto operaci.
Stříkáme džungli z letadel herbicidy,
tak nepřítel, Vietcong nemá místo, kam se schovat.
Říkáme tomu agent Pomeranč, chodí to ve velkých starých oranžových sudech.
Jak to funguje?
No, jsem dva měsíce doma na propustce a pak tam musím zase odjet.
Tahle válka by měla skončit za 6 měsíců nebo tak nějak, to nám pořád říkají.
Nemůžu se dočkat až odtamtud úplně zmizím, to vám řeknu.
Jo, vzpomínám si na první světovou válku v roce 1914.
Byl jsem asi v tvém věku a tohle říkali každému.
Brzy bude konec.
za 4 roky bylo 20 miliónů mrtvých a stále se válčilo.
Ačkoliv to nebylo tak hrozný jako veliká epidemie chřipky.
Zabila 21 miliónů. Možná víc.
Každý den, když jsem odcházel do práce,
mi máma stříkala na tričko nějaký formalín
a možná proto jsem to nechytil.
Nebo možná jsem měl štěstí, to nikdy nevíš.
- Zaklepej na dřevo. - Jo.
Víte, život je zábava, nikdy nevíte co je za rohem.
Vaše štětka na holení.
Už je za vrcholem.
Už je zastaralá.
Moderní způsob.
To je Burma holení.
¨Už tě nelíbá tak jako předtím?
Viděla jemněji oholeného kohouta?¨
Burma holení.
Tyhle nápisy píšem
pro muže,
kteří nechodí pozdě na rande.
Burma holení.
Jo to jsme my. Vy každopádně.
Koukněte na to.
To není ani z poloviny kovboj.
Myslel jsem, že pojedu do Saltu s vámi.
Rád bych tam byl, poprvé co to uvidím. Je to pouze pár mil po téhle cestě.
Tak jo tedy, to zní dobře.
Vypadá to, že je tady na rychlostní týden hodně lidí co?
Jo, vypadá to tak.
Tady to je Burte, tudy pojedeme doleva.
Bonneville,
nevěřím tomu.
Jsem tady, dokázal jsem to.
Dokázal jsem to.
Víte, celý můj život jsem chtěl udělat něco velikého.
Něco většího a lepšího, než všichni ti vtipálci.
Tady to je Bonneville.
Tady je místo, kde se stávají veliké věci.
Uvědomujete si Rusty, že nejrychlejší člověk co kdy jel, jel tady?
Přímo tady, kde jsme teď.
Malcolm Campbell to dokázal tady s Bluebirdem.
První muž, který jel více než 480 km v hodině
a později jeho syn Donald Campbell tady byl s Proteusem.
Jel rychleji než 560 km za hodinu a přežil to.
John Cobb byl tady.
První chlap, který jel více než 640 km za hodinu.
Všechno skvělé pokusy.
George Easton s Thunderboltem a
Mickey Thompson s Challengerem.
Říkám vám Rusty, tahle půda je posvátná.
Posvátná půda.
A já jsem sem přijel.
Tak, Burte. Díky mockrát.
- Budu vás hledat v knize rekordů. - Vy se ve Vietnamu opatrujte, dobře?
Budu se snažit.
- Dobře kámo. - Jeďte opatrně.
- Nashle. - Nashle.
Bože.
Ježíši.
- Dobrý den. - Nazdárek.
- Bude to skvělý den. - Jo.
Klidno... žádný vítr.
Nádherný den na vyjížďku.
- Salt je v dobré kondici. - Jo, tvrdé a suché.
Úplně rovné. Žádná měkká místa.
Ne jako na pláži.
Tady to můžu zvládnout.
Jo.
Tento týden. Proto jsme tady.
Tohle je vaše?
Jo.
Sakra, je nádherná.
Vsadím se, že jede rychle.
- To je vaše? - Jo, to je starý Indian.
Jmenuji se Munro, Burt Munro.
- Od protinožců, z Nového Zélandu. - Dlouhá cesta od domova.
Jim Moffatt, San Jose, California.
- Ráda vás poznávám Burte. - Rád vás poznávám Jime.
Přejděme ke startovní čáře.
Jízda startuje a všichni jezdci jsou nadšení.
Toto auto je řízeno Jimem Moffattem ze San Jose v Californii.
Další piloti jsou...
- No tak lidi, 15 minut. - No tak.
Jdeme.
- Ráno. - Ahoj, Burt Munro.
- Mike. - Ahoj Miku.
- Jste přihlášen? - Ne, ještě ne.
Musíte sundat ten krunýř, než uděláme technickou prohlídku.
- Kde se přihlásím? - Je to přímo tamhle.
- Díky chlapi. - Dobře.
Tohle musím vidět.
Ahoj, přišel jsem se přihlásit, Munro, Burt Munro.
Registrační číslo?
Cože?
Registrační číslo. Nevidím tady vaše číslo.
Ne, je to 35.
Je tamhle na straně mé motorky, je to mé šťastné číslo.
Jste registrován?
Ne, proto jsem přišel.
Ti dva chlapi mě poslali sem, Mike a ještě někdo další.
Pane, registrace se uzavírali minulý měsíc.
Jestli nejste registrován, promiňte, nemůžete jet.
Nemohu jet?
No, jak jsem měl vědět, že bych se měl předzaregistrovat?
Přijel jsem sem sakra dlouhou cestu, abych tu jel na mé motorce.
Nikam nepojedu, dokud to neodjedu.
Přijel jsem sem z Nového Zélandu, víte. To je dlouhá cesta.
Podívejte pane, my nevytváříme pravidla.
Akce jako je tato se nepořádá za jeden den, pravidla jsou pravidla.
Registrace končila 31. července.
Jejda, bydlím v Invercargillu, je to sakra půlka Zeměkoule.
Jak bych tyhle věci měl vědět? Neznám všechny tyhle věci.
Pane, to není naše starost.
Myslel jsem, že jsem přijedu a nechám změřit svou motorku.
- Nemusíte mi říkat... - Myslel jste špatně.
Jime Moffatte!
Jsem Burt Munro. Můžeš sem na chvíli přijít?
Budu hned zpět.
- Potřebuji trochu pomoc. - Ahoj Burte, co se děje?
Tihle chlápci mi říkají, že nemůžu jet,
protože nejsem předregistrován.
- Ty ses neregistroval? - Ne, nic jsem o tom nevěděl.
Víš jak to chodí Jime, pravidla jsou pravidla.
- Měl ses registrovat před měsícem. - To jsem nevěděl.
Pak si s těma chlapíkama promluvím, uvidím, jestli změním jejich názor.
- Měli by stáčet tvou krev. - O tom nic nevím.
Podívejte, promluvíme si o tom později.
Možná ho můžete nechat jet, když projde technikou.
Dostat ho odsud pryč? Jen když ho necháme jet.
Žádáš hodně.
Dobře.
- Dobře. - Dobře.
- Hýčkej si mě. - Díky moc.
Trochu jste mě vystrašili.
Víte, tohle nevypadá jako rychlostní pneumatiky.
No, jsou to rychlostní pneumatiky.
Koukněte na tenké praskance, tyhle pneumatiky jsou tak 25 let staré.
- Co se stalo s ráfky? - Co?
Říkal jsem, co se stalo s ráfky?
Odřezal jsem je, to se stalo s ráfky, odřezal jsem je porcovacím nožem,
jinak by to nebyly rychlostní gumy, že?
O čem to mluvíte?
No, musíte prorážet sílu,jinak, když se dostanete do vysoké rychlosti,
odstředivá síla působí na pneumatiku, ne?
Rozbíjím s ní 30 kilo vzduchu a ta guma mi zajistí víc než 300 mil za hodinu.
To vám zaručuji. Tohle jsou vysokorychlostní gumy a vyrobil jsem je sám.
Budete je muset vyměnit.
To zavěšení tady je listová pružina, můžeme to nechat?
Bože, poslední listová pružina na motorce musí být z roku 1920.
No, je 42 let stará.
- Tyhle brzdy jsou nedostačující. - Plánuji jet, ne zastavovat.
Ty brzdy byly zastaralé už před 40ti lety.
Je to poklop ze schránky?
Ne, to je ze starých kuchyňských dveří.
A co je tohle?
To je korek, jak to vypadá? Je to korek z láhve brandy.
Víte, je to všechno jen o váze. Čím méně vážíte, rychleji jedete.
- A kde je váš padák? - Co? - Kde je váš padák?
Nemám v úmyslu vyskakovat padákem.
Ne počkejte, musíte mít záchranný padák.
Nemohu si ho dovolit.
Tyhle vidle, jestli vyletí ven, tak budeme mít vážné problémy.
Myslím, že problémy budu mít já, nemyslíte?
- Kde je váš požární oblek? - Co? - Kde je váš požární oblek?
Nebesa, nezamýšlím se řítit do ohně.
Vždycky nosím staré kalhoty pro štěstí.
Jestli byly dost dobré, abych se v nich ženil,
jsou dost dobré na jízdu s touto starou holkou a
zastrčím si nohavice do mých ponožek, takhle
se nechytí do řetězu a je to.
Máte kalhoty a co si vezmete na hruď?
Co?
Máte své kalhoty z obleku, a co si vezmete na hruď?
Ano, černou vlněnou košili ze Zélandské vlny, nepromokavou, požáru vzdornou
a helmu.
- Helmu? - Jo ochrannou přilbu.
Jste blázen, musíte alespoň mít na sobě koženou vestu.
Převrátíte motorku na sůl, to je jako drsný papír z písku,
- to vám úplně rozedře hlavu. - Nedostal bych se do krunýře
s něčím objemnějším než s košilí. Je to tam velmi těsné.
Rovnou do archy.
- Cos to řekl? - Rovnou do archy.
Nebuď tak drzý. Jak se jmenuješ mladíku?
McFarlane. Mike McFarlane.
Znal jsem McFarlena, prodával stroje na dojení v Timaru.
Musíte s ním být příbuzný, protože to byl děsnej čůrák.
Podívejte se sem, ani nemáte namontován hasící přístroj.
Mike McFarlane mi dával díly z dojičky a z nich jsem dělal ozubená kola.
- Kolik vám je?- Já nevím, bylo mu asi 35, když jsem ho poznal.
Ne, jak jste starý vy?
Jeho bratr vlastnil smíšené zboží v Bullsu,
- to je město na Novém Zélandu. - Pane, váš stroj není bezpečný.
Dělám tohle 43 let a pořád jsem tady, to vám říkám.
Časy se mění, teď jezdíme letadlem místo na koňském hřbetu.
- Koňská síla? - Koňský hřbet.
Koňský hřbet, jasně. Už chápu, jo.
Jste moc starý.
Hovadina. Ze předu mám možná pokleslou pokožku,
ale zevnitř jsem pořád 18ti letý a za vaše peníze vám dám jízdu, mladíku.
- Potřebujete pomoc? - Ahoj.
Rollie Free, Marty Dickerson, jsme motocykloví fanoušci.
- Burt Munro ze Země Kiwi. - Je mi potěšením Burte.
Dostal jsi mě.
- Kde jste ubytován? - Tohle je mé zdraví prospěšné ubytování.
Obvykle spím na zadních sedačkách.
Zdraví prospěšné říkáte Munro?
Slyšeli jsme toho o vás hodně.
Vypadáte, že snižujete své náklady jak se dá.
Jo, můžete to říct ještě jednou?
Jsme tady na Western Ridge, proč se nestavíte, mohl byste se tam i vysprchovat
a jsou tam všichni a vsadím se, že tam jsou také volná lůžka.
Díky moc, vy lidi jste hodní, víte to?
Tak snadno mě nechytíš.
- Ahoj Burte. - Ahoj.
Přední vidlice by mohly kdykoliv vyskočit, zavěšení je z roku 1920.
Má tenké praskance na jeho pneumatikách,
nemá hasící přístroj, nemá padák.
Říkám vám, jestli budou potíže, pomůžu kdykoliv tomu chlapovi.
Nejsou potíže s ním, ale s jeho motorkou.
Myslím, že bysme ho měli nechat jet. Přijel sem z Nového Zélandu kvůli tomuhle.
Jime, podíval ses dobře na jeho mašinu?
Vše co vím je, že ten muž je opravdová třída.
Jo, ale ta motorka je opravdový dinosaurus.
Podívejte, my to schytáme, když špatně rozhodneme.
A jestli je zabije, to je asi šance 100 : 1.
Budeme mít s tím hodně potíží.
Jo, zní to, jako že jsme kupa sraček, jestli chcete znát můj názor.
Jeho motorka se ani blízko nepřiblížila ke splnění techniky.
Burte.
Ahoj Jime. Pojď dovnitř.
Rollie Free říkal, že tě tu najdu.
Rollie Free, je nejlepší, je to opravdový gentleman.
Zařídil mi to tady zadarmo.
Co to děláš?
No, tenhle krém na boty vyplní díry v gumách
a vypadají nablýskané jako zbrusu nové.
- A vůbec, levnější než nové. - To jsem neviděl.
Tak? Můžu jet?
Je mi líto Burte.
Co si k čertu myslí, že jsou?
Jejda Jime, nesnažím se tady zajet míli do čtyř minut.
Vše co budu dělat je sedět tam a otevírat plyn,
po tom všem je můj život zatracen, ne? Nemůžeš nic udělat?
Jen jí chci zkusit a dostat jí přes 320km, jen jednou, to je vše.
Jednou jsem zlomil 320km a byl jsem docela šťastný
půjdu zpátky do prdele na Nový Zéland a je to.
Jsi tady vážený muž, můžeš s nimi promluvit?
Snažil jsem se.
Měls tolik šancí skončit, jako mám já
a ty to víš. Promluv s nimi ještě jednou.
Já vím, že tě poslechnou.
Dobře Burte, pokusím se. Uvidíme se zítra.
Dobře.
Jsem o půlku mladší, než někteří týpci tam venku.
Co to je?
Jen porucha trávení.
Každý chce nás staré zmetky, abysme zalezli do nějakého rohu a umřeli.
No Burt Munro není připraven teď skončit, to ti řeknu kámo.
Pokusím se, ale nic neslibuji.
Díky kámo. Díky moc.
Proslulý Challenger One...
Co to dělá?
- Jim mu to neřekl? - Říkal, že řekl.
- Tak co tady dělá? - Proč ho nenecháte jet?
Je moc starý a jeho motorka je moc stará.
Přijel sem přes půlku světa aby tady jel.
No tak.
- Wendy, jestli se zabije. - Tak? Je to jeho život.
Dávejte bacha na ty úředníky.
Jsi si jist, že to chceš udělat? Nejsem si jist, že to je dobrý nápad.
Rychle, jestli to chceš udělat, tak si musíš pospíšit.
Dobře jdeme, tady je tvá helma.
- Tady jsou tvé brýle. Rychle Burte. Musíme jet. - Jo, jasně.
No tak, nasaď si je.
Jeď, jeď, no tak.
Dobře, zatlačte.
Zatlačte rychle.
To nemůžete.
- To nemůžete udělat. - No tak!
Nechte toho!
Kam s tím jedeš?
Zastavte!
Co to k čertu děláš Burte? Co to k čertu děláš?
- Jen jí zahřívám Bobe. - Nevypadalo to, jako bys jí zahříval.
Ježíši, chtěl jí vzít na vyjížďku.
Bobe.
Páni.
To je ten nejrozhodnutější muž, co jsem kdy v mém životě viděl.
Je mi líto toho starého kocoura.
Takovou dálku.
Není způsob, jak mu můžeme vyhovět?
Nemůže v tom být moc rizika, jeho motorka bude mít štěstí, když zvládne 110km.
Co říkáš? Co když pro jednou povolíme pravidla?
Ježíši!
Bob a já jsme si trošku pokecali
a myslíme si, že ti zařídíme zkušební jízdu.
- Vy co? Cože? - Zařídíme zkušební jízdu.
Všechno oficiálně, dostaneš se mezi naše vozidla a...
- Žertujete? - Ne, nežertuji. Pojedeme za tebou
a uvidíme, jestli umíš řídit tuhle bestii. - Jistě, umím jí řídit.
Hned první zítra ráno, dobře? Brzy a vesele.
Díky lidi.
No to mám radost.
- Jsi v pořádku? - Jo.
Neubliž si.
Dobře, všichni poslouchejte. Uděláme to takhle.
Burte, ty pojedeš,
pojedeš rovně a pomalu. My nastartujeme naše vozy, pojedeme s tebou po trati.
- Uvidíme, jestli tu věc zvládneš. - Zvládnu jí v pořádku.
Dobrá. Všichni pochopili?
Dobře, jdeme do aut.
Doufám, že ten starý chlap neudělá ze sebe hlupáka.
Jdeme na to.
Jsem připraven, jedeme.
Tlačte!
Rychleji kluci!
Jeď Burte!
96km.
104km, 112km.
Jsi třída Burte.
120.
Teď pojede ke 130km, 130km, 136km.
144km.
152km, koukněte jak to jede.
- Svatý Bože. - Nechal je za sebou!
Co to ten starý chlap k čertu dělá?
Nikdo mu neřekl, že do toho může dát všechno.
Myslím, že to řeší otázku jestli to může zvládnout nebo ne.
Jeli jsme 152 a on nás nechal v prachu.
- Podívejte jak jede! - To je třída, jeď Burte.
Držte jí pevně.
Držte jí pevně. Máte jí? Nepouštějte jí.
To byla katastrofa!
- Burte. Jak to šlo? - Nešlo to dobře.
Tak, jakej je výrok?
Kdyžs přeřadil na nejvyšší stupeň, taks nás nechal v prachu.
Nemohl jsem jí dát ani na dvojku Earle.
Svíčky se přesytili, musel jsem trochu víc vytočit motor.
No, myslím, že uvidíme, jestli nám říkáš pravdu Munro.
Říkáte mi, že můžu oficiálně jet na trati a být měřen?
To říkám, Burte.
Vůbec nevíš, co to pro mě znamená Otto.
25 let jsem žil pro tento den, 25 let.
Někdy musíte trochu upravit pravidla a dnes je jeden z těch dnů.
Děkuji z celého mého srdce. Děkuji.
- Co říkali? - Co se stalo?
Říkali, že můžu jet.
To je bezvadný!
- Tak proč ten protáhlý obličej? - No já nevím,
začala se motat a já měl potíže, veliký potíže.
Jak se dostanu nad 170 tak se začne kývat jako čert, kmitá se náprava.
Vypadá to, žes byl stabilní jako má bývalá žena.
Mám teorii a myslím, že je správná.
Potřebuji asi 20 baterek do aut.
20?
Nevadí ti, když ty baterky ukradneme, Burte?
My je neukradneme Marty, my si je půjčujeme.
Pozor na tu kyselinu.
Co s nimi teď budeme dělat?
Musíme najít někoho, kdo nám půjčí autogen.
Autogen?
Co budeme dělat s tím kovem, Burte?
Až se zchladí, budeme mít olověnou cihlu.
- Co budeš dělat s olověnou cihlou? - Umístím jí na předek motorky.
- A to je tvůj plán? - Jo.
Musíš jí dát mezi střed tlaku a střed gravitace
a jestli jí tam nedáš správně, tak začne dělat rybí ocas,
- když jí vytočíš. - Co myslíš tím rybím ocasem?
No jako rybí zadek. Začnu dělat tohle.
A to se stalo dnes, když jsem měl zkušební jízdu.
A v panice jsem zvedl mou hlavu zpoza chrániče
a náhle motorka jela rovně
a já věděl, že vyřeším ten problém tím, že vystrčím hlavu proti větru.
- Nechápu to. - Já taky ne.
Ukážu vám to. Vezmu si tohle.
Co to děláš?
Představte si, že doutník je můj plášť.
Nedělej díry do doutníku.
Teď, když ho držím uprostřed a fouknu do něj. Takhle.
Vidíte, jak je nestabilní?
A teď, když
- přesunu - Ne znovu!
střed tlaku sem. A Fouknu do něj.
Vidíte, je daleko víc stabilní.
Střed tlaku je za středem gravitace
a proto se to snažím spravit olověnou cihlou, rozumíte.
Jsi docela chytrý, víš to, Burte?
Teď si potřebuji otestovat mou teorii předtím, než pojedu
a přemýšlel jsem nad překročením hranice z Utahu do Nevady,
kde není rychlostní limit a pojedu s ocelovou cihlou na předku.
- Dobré ráno. - Ráno.
Víte, jak rychle jste tam jel?
Jo, asi 240, 250 km za hodinu.
Jo, to je asi pravda.
Jak se z tohohle vykecá.
Určitě z toho svůj zadek dostane, ne?
Tak, jaký je stav téhle věci? Nemáte na ní žádné značky.
- Je registrována na Novém Zélandu. - Novém Zélandu?
Jo, odtamtud pocházím.
Dobře, chcete mi říct, že tenhle krám je určen na silnice?
- Jo, na Novém Zélandu. - Novém Zélandu, dobře.
A co takhle se v Nevadě uklidnit?
Jen protože nemáme rychlostní limit neznamená,
- že chceme, aby se lidi zabili. - Ne, to mi připadá poctivý.
- Dobře, přeji dobrý den. - Budu mít, děkuji.
Burte, všechno v pořádku?
Kamarádi, musíme dát tu olověnou cihlu
do starého železa.
- Satrého železa? - Jo, vyhodit jí.
Olověná cihla musí pryč.
Kdo měl vůbec tak blbej nápad?
- To byl tvůj. - Musím s ní jet tak jak je.
- A co to rychlostní kmitání? - To budu řešit až to přijde.
- Mám také další problém. - Co teď?
No když jí pustím,
je tam enormní teplo, které jde z výfukové trubky
a doufám, že mi to neupeče mé nohy.
Možná to můžeš přebalit nějakým azbestovým plátnem, to by mělo stačit.
To je dobrý nápad.
Máš další potíže, o kterých nám chceš říct?
Ano, mé staré srdce.
- Máš špatné srdce? - Ano, mám.
Mám pro tebe malé překvapení.
- Co? - Zavři oči a podej mi ruku.
- Cože? - Jen zavři oči. Pojď.
- Proč? - Protože jsem to řekla pane.
Jdeme.
Wendy, doufám, že neuděláš ze starého muže hlupáka.
To bych nikdy neudělala Burte.
Nikdy.
Nikdy. Dobře.
Teď se otoč.
- Dobrá. - Teď natáhni ruce.
- Dej si to do kapsy. - Dobře.
Teď je to dobrý.
Teď to můžeš otevřít.
Na co všichni civíte?
- Co je to? - Burte,
jednomyslně jsme na solné plošině hlasovali pro sportovce roku,
protože jsme usoudili, že nikdo nejel tak daleko jako ty,
aby tu byl na rychlostní týden, tak běžně bychom dali pohár nebo něco podobného,
ale vzhledem k tvému případu jsme mysleli, že pár dolarů navíc
by bylo vhodnější, tak jsme nechali kolovat klobouk.
Panebože!
Nevím co říct.
Děkuji mnohokrát.
Všem vám moc děkuji.
Promiňte, nevím co mám říct.
Je to ohromný víte,
25 let jsem snil o tom, že se dostanu sem.
Pokusím se získat vaší úctu a
víte, původní rychlost mé staré motorky byla 90km za hodinu.
A doufám, že dnes to trochu zlepším.
Auta jsou na startovní čáře. Další je 86.
Na nízkém sedátku je pilot připraven jet.
Další protivník je Burt Munro.
Přijel až z Invercargillu na Novém Zélandu.
Vstup Burta Munroa byl schválen teprve včera.
Burte, kdes sehnal ty věci?
- Co? - Kdes sehnal ty věci?
Roztrhl jsem elektrickou dečku a vzal jsem z toho azbestové plátno.
Máš ty pilulky na srdce?
- Jsi v pořádku? - Raději si jeden vezmu.
Jsou skoro připravení. Tak jdeme lidi.
Na láhvi je napsáno, že mohou způsobit ospalost,
- tak neřiďte vozidla. - To vím.
- A už vůbec by sis neměl brát dvě. - Jedna pro mě a jedna pro starou holku.
Nitroglycerín. Měla by jet rychleji.
Dej si taky lásko.
Jdeme na to.
- Jsme skoro připravení. - Dobře, jdeme na to.
- Držte jí pevně. - Tvé brýle.
- Cože? - Brýle.
- Nandej si brýle. - Já vím, uklidni se.
Nemůžu tam dostat mé nohy kvůli azbestovým chráničům.
Sundám si je.
- A to teplo u tvých nohou? - Bodám na to, mám ještě jednu.
Dobře Burte.
Vem si brýle.
- Připraven? - Dobře, víš jak to funguje.
Hlavně ať se vrátíš.
Tak jdeme na to!
Zatlačte!
Jdeme chlapi. Zatlačte rychleji!
Běžte.
Drž jí rovně kámo.
Zmákni to Burte, jeď. Jeď.
Jedeme Burte!
Rychle Burte!
Zvládneš to Burte.
Nemá padák, nemá brzdy.
255,317km.
Na 1. míli 255,317km v hodině.
Jeď Burte!
- Pokračuj! - Jeď Burte!
- Ať jsme na tebe pyšní zlato. - Burte!
270,242km.
Na druhé míli 270,242 km za hodinu.
Zlom to Burte. Jeď! Do toho!
Jeď Burte.
Na třetí míli 275,794km za hodinu.
Jedeme, jedeme!
Čtvrtá míle 277,587km za hodinu.
Jo!
Do toho!
Pátá míle 295,626km za hodinu.
311,774km.
Šestá míle, 311,774km za hodinu.
Do toho!
Jedeme Burte. Zvládneš to!
Jedeme Burte!
Sedmá míle 312,552km za hodinu.
- Jeď Burte! Burte jedeme!
Co je?
324,847.
Osmá míle, 324,847 kilometrů za hodinu.
Dámy pánové, to je nový rekord,
324,847km za hodinu.
Burte, doufám, že zastavíš brzy.
- Vrátil se zpět! - Zpátky kam?
Zpátky na planetu, z které přijel, protože určitě není z téhle.
Vážně jsem si připálil mou nohu.
Zvládl jsem to.
Tome, zvedneš to, mám mokré ruce.
Haló?
Na lince jsou Spojené Státy, mám tu hovor na účet volaného do pana Burta Munroa,
souhlasíte s hovorem?
- Mami, Burt volá na účet volaného. - Přijmi to, přijmi to.
Máma říká, že přijmeme hovor.
- Mluvte pane. - Ahoj Tome, jsi to ty?
- Ano. - To jsem já Burt.
Zvládl jsem to Tome, ona je nejrychlejší Indian na světě.
Je? Tati, tati!
Tati! Dokázal to! Burt to dokázal!
Položil nový rekord.
Jak to jde?
Ahoj kámo!
- Ahoj Duncane. - Blahopřeji Burte.
Ahoj Franku. Jak se máš?
- Vítej doma Burte. - Ahoj Georgi.
Panebože, tady to vypadá úžasně.
Jsme na tebe pyšní.
- Dal jsi Invercagill na mapu. - Jo, taky mám ten dojem.
- Co plánuješ teď? - Teď mám hodně práce,
jestli se mám příští rok vrátit do Bonneville.
Takže více ranních vstáváních?
Jo, více ranních vstáváních.
Ahoj krásko.
- Vítej doma. - Je pěkné být zpět.
- Ahoj Tome. - Ahoj Burte.
Jak se máš synku?
Rád tě vidím. Trochu jsi vyrostl, co?
Staral jsem se o tvůj citroník, přesně jaks mi řekl.
Staral? No vážně. Roste dobře, ne?
Jo, je nádherný.
- Krmil jsem drůbež. - Krmil?
- A máma všechny vejce uvařila. - Jo,
- chutnaly dobře? - Jo.
- Dobře. Máš můj klíč? - Tady je.
- Díky. - Dobře jsem se o to postaral.
- Věděl jsem že jo. - Jak rychle jsi jel?
Moc rychle. V jedné mé jízdě jsem udělal přes 320km za hodinu.
Co by se stalo, kdybys v té rychlosti otevřel pusu?
No, počítám, že bys jí měl vzadu na prdeli.
Tak se podíváme.
Je pěkné být doma. Zpět v mé kůlně.
Burt se nikdy nevzdal vylepšováním své motorky.
Devětkrát se vrátil do Bonneville a zasadil početné množství rychlostních rekordů.
Burtův rekord z roku 1967 v kategorii aerodynamických motocyklů do 1000 kubických centimetrů je stále platný.